Viděli jste…
Říká se, že ten, kdo vlastní kámen,
díky jeho moci ví, jak skončí příběh mých lidí,
a že s ním kráčí duch Vydřího zubu.
Přestože jsem ráda, že tu jste, budoucnost je bezpečnější.
Nemůžeme se vrátit, dokud nevíme, jestli Jemmy ty kameny slyší.
Až zjistíme, zda Jem může cestovat, použijeme diamant a…
vrátíme se domů.
Pokud hledáte muže,
lepší v celé Karolíně nenajdete.
Pojedeme s vámi do Hillsborough.
Snad jste neplýtvala léky na toho zbabělce.
Na zádech měl popáleniny od střelného prachu,
byl střelen zblízka.
Žádná žena se mnou tak nemluví.
Nemůžete rozdávat mé peníze!
PODZIM 1772
Co je v těch pytlích?
Nepamatuju si, že bych je kupoval.
Burské oříšky.
Burské oříšky?
Proč?
Prasata mají dost zbytků.
Nebo z nich…
snad chceš dělat léky, Sassenach?
Ne, sendviče.
Ještě neumím dělat zmrzlinu,
ale Jemmy nevyroste,
aniž by ochutnal sendviče s arašídovým máslem.
Claire?
- Mrtvý. - Jako ostatní.
Proč jsou v domě?
Proč neutekli před ohněm?
Je to zvláštní.
Byli mrtví ještě před požárem.
Nevím, co je zabilo.
Tady je další.
Vím, jak zemřel tenhle.
- Indiáni? - Ano, možná.
Zvláštní.
Jen jeden šíp.
Porozhlédněme se kolem.
Třeba se někdo schovává v lese.
Je tam někdo?
Je tu někdo?
Ach, Bože.
Haló?
Je tam někdo?
- Nebojte se! - Je tam někdo?
- Jste v bezpečí. - Pomůžeme vám.
- Jamie… - Je tu někdo?
Ne.
Udělám to.
Bude to dobré, zlato.
Dnes večer kráčíš domů.
Do domova podzimu, jara a léta.
Dnes večer kráčíš…
do svého věčného domova.
Do svého…
věčného lóže.
Kráčíš vstříc věčnému spánku.
NOVÉ ZAČÁTKY
Vzpomínáš si…
že když jsem prošla kameny zpátky…
zabalila jsi mi s sebou na cestu sendviče s burákovým máslem?
Chtěla jsem, abys s sebou měla kousek domova.
Vezmeš mi to? Vsadím se, že ne.
Určitě ne.
Nic lepšího jsem nikdy nejedla.
To jsem ráda.
Au!
Je horký.
Horký?
Chceš ho?
- Ne! - Ne?
- Ale před chvílí jsi ho chtěl. - Už ho nechci.
Říkal „horký“?
- Opravdu je teplý. - Ne, není.
Jsi praštěná jako tvůj syn?
Jestli pálí, vrať ho.
- Rozbil se! - Jemmy!
Slyšel to ještě někdo?
Slyším to!
Já nic neslyším.
Ukaž mi ho.
Je teplý.
Velmi teplý.
Před chvílí byl tak horký, že pukl.
Studený jako kámen.
- Rogere… - Může cestovat.
Odjedete?
Hele, koníčci!
Jo.
Pojď se mnou, Jeme.
Ne, já nechci.
Tak jo, počkej tady chvíli.
Hodný chlapec.
Zdravím, pane Frasere.
Dobrý den, pane Browne.
Nejedete sám.
Pane Frasere…
přišel jste za mnou pro pomoc.
Teď jsem přišel já za vámi.
Jelikož Koruna už není schopná zajistit svým kolonistům bezpečnost…
musíme vzít situaci do svých rukou.
Rozhodli jsme se, že vytvoříme bezpečnostní výbor,
který bude chránit obyvatelé Rowanu.
Ví o tom nový guvernér?
Nemůže to oficiálně posvětit…
ale ví o tom.
A rozhodně nechce další povstání.
Donesly se k nám informace o útocích,
spálených domech a zabitých rodinách.
Neděje se něco podobného i tady na Hřebeni?
Ano, děje.
Před pár dny jsme narazili na vypálený dům.
Asi 15 kilometrů od Woolam's Creeku.
Zdálo se, že mrtví byli Holanďané. Pochovali jsme je.
To zranění…
by potřebovalo ošetřit.
Pojďte se mnou do ordinace. Dám vám čistý obvaz.
To nic není.
Běž s ní, bratře.
Je cítit, že ti to hnisá.
Jak se má malá Bonnie?
Věřím, že se jí v rodině vaší neteře daří.
Nemá se špatně.
To je ošklivá infekce. Kdy se vám to stalo?
Před pár dny.
Vím, co si o mně myslíte, paní Fraserová.
Že jsem střelil Mortona.
- Nedá se říct, že jsem v tom měl prsty. - Ani, že jste neměl.
Myslíte si, že otec nemá právo chtít spravedlnost za zneuctěnou dceru?
Jistě to provedli ti divoši.
Viděli jsme víc vypálených domů.
Indiáni to nebyli.
Jak to můžete vědět?
Nikdo nebyl skalpovaný.
I kdyby ano, Indiáni nejsou jediní, kdo skalpuje.
To je pravda.
Naučili se to i běloši.
Ať to byl kdokoli, možná je něco vyděsilo.
Máte muže pod svým velením.
Připojíte se k nám?
Máme dost mužů na dvě tři hlídky.
Desátník Hodgepile velí jedné skupině.
Vy byste mohl utvořit další.
Vážím si nabídky, ale…
máme spoustu práce. Potřebuji čas na rozmyšlenou.
Možná byste si měl vzpomenout…
že když jste u mě sháněl muže pro milici,
nic jsem si nerozmýšlel.
Ne, dlouho ne.
A guvernér Tryon vám byl vděčný za pomoc.
Ale bojovat ve válce a udržovat pořádek jsou dvě různé věci.
Vaše slavná whisky zřejmě potřebuje vaši stálou pozornost?
Dobře, pane Frasere.
Zvažte to.
Buďte obezřetní.
Zvládneme se ochránit.
A jak jsem říkal…
zvážím to.
Nasedat!
Myslíš si, že půjdou?
Brianna to slíbila Rogerovi.
Jakmile budou vědět, že Jem může cestovat.
Promluvíme si o tom, co se stalo?
Není moc o čem.
Brownovi si dělají, co chtějí.
Nemyslím o Brownových.
O opálu.
Podle Mohawků se duch Vydřího zubu
zjeví tomu, kdo ten kámen má.
Našli jste ho.
- Zjevil se vám? - Ano.
Ale…
Mohawkové si myslí, že ten, kdo má kámen,
je schopen vidět budoucnost.
Ptali se na tebe… po tom, cos odešla.
Cos jim řekl?
Pravdu.
Že neznám nikoho jako je ona.
A to je pravda.
To, jak mluvíš.
Tvé léky.
Že ses k Jamiemu vrátila tak náhle po 20 letech.
Pak taky Brianna a Roger, kteří přišli z…
ani nevím odkud.
Jak jsem vám říkal…
naučil jsem se neptat.
Ale teď se ptát chci.
Tohle prý patřilo Vydřímu zubu.
Latinsky umím jen trochu.
Dokážeš to přečíst?
„Jsem.
Stále existuji.
Existoval jsem i v tom mezimístě?
Nevím…
v jaké době jsem.
Ani nevím, jak to zjistit. Tihle…
lidé neměří čas žádným způsobem, který znám.
Neumím jejich jazyk, abych to zjistil.
Vím však, že je pozdě.“
Bože.
Psal to kuličkovým perem.
Co to je?
Kdo nebo…
co jsi?
Iane…
jsem z jiné doby.
Pocházím…
z budoucnosti.
Dvě stě let vzdálené.
Ano.
Věděl jsem, že jsi víla.
Nejsem víla.
Pak tedy…
ty, Roger a Brianna…
Vy všichni?
A ty?
Celou dobu jsi to věděl?
Málokdo by to pochopil, tak jsme si to nechali pro sebe.
Věděl to Murtagh?
Ano, věděl.
A teď to víš ty.
Můžeš vylézt.
Paní.
Pane.
Ulyssesi.
Jak se máte?
Dobře, děkuji, paní Fraserová.
Snad až na tu…
nudu.
Přinesli jsme vám nějaké jídlo.
Tohle by se vám taky mohlo hodit.
Vím, jaké je trávit čas sám s myšlenkami.
Tohle vás na chvíli rozptýlí.
Děkuji, pane.
Mé myšlenky nejsou…
dobrá společnost.
Kolem se…
potlouká nový bezpečnostní výbor.
Bál jsem se, že vás budou hledat,
ale asi nevědí, co se stalo v River Runu.
Že jsem vrah.
Neměl jste na výběr. Musel jste Forbese zastavit.
Zachránil jste mi tetu.
Jsem vám vděčný.
Nikdo mi nepromine zabití bělocha, přestože jsem chránil paní Cameronovou.
Ale i tak…
bych to udělal znovu…
kdyby na to došlo.
Víte, co budete dělat dál?
Měl byste opustit Severní Karolínu.
Co Filadelfie?
Kvakeři neuznávají otroctví.
Vlastně, pane…
nejsem…
tak úplně…
otrok.
Jak to myslíte?
PROPUŠTĚNÍ Z OTROCTVÍ
Toto je potvrzení o propuštění.
Podepsané Jocastou Cameronovou a…
doložené Geraldem Forbesem.
Ano.
To je vcelku ironické.
Takže jste byl svobodný celou tu dobu?
- A přesto… - Paní trvala na tom…
že budu volný, jakmile pan Cameron zemře.
Já si vybral zůstat…
s ní.
No, konečně…
spí.
Promiň.
Proč myslíš, že se ten opál rozbil?
Něco ohledně cestování časem nebo cestovatelů časem tu energii
musí spouštět.
Ale rozbil se jen Jemovi.
Možná je citlivější,
protože má oba rodiče cestovatele.
Může to být důkaz, že je tvým biologickým synem.
Chci jen, abychom byli rodina.
A abychom byli v bezpečí.
A to budeme.
Aspoň tedy víc v bezpečí.
Nepotřebujeme opál.
Mám rubíny a drahokam, co ti dal Bonnet.
Bree…
Nejde jen o nebezpečí.
Tenhle život není pro nás.
Já vím.
Dobře.
Budeme muset vymyslet, co řekneme lidem.
Nemůžeme jen tak zmizet.
Přesně to uděláme, ne?
Pokud vše půjde hladce.
Ano.
Ale nechci, aby rodiče museli vysvětlovat…
co se s námi stalo.
A chci se se všemi rozloučit.
Ano, samozřejmě.
Co když řekneme…
že jsem si našel práci…
ve které nemusím…
střílet a bodat.
Někde na severu.
V Bostonu?
New Yorku?
Boston bude nejlepší.
Lidé ví, že jsem tam vyrostla.
Můžeme říct, že budeš učit na univerzitě.
Což je pravda, jen v jiném století.
Dobře.
Lepší zůstat co nejblíž pravdě.
- To jo. - Odejdeme do měsíce?
Máte návštěvu, pane.
Johne?
Nečekal jsem vás.
- Je vše v pořádku? - Ano.
Co William?
Vede se mu dobře. Je na škole v Londýně.
Pojďte mi říct víc.
Vezměte hostova zavazadla nahoru do ložnice pro hosty.
- Ložnice pro hosty? - Ano.
Právě jsme dokončili horní patro. Budete první host.
Jsem poctěn.
Prý se Bonnet dočkal spravedlnosti.
To ano.
Ale…
ne mojí rukou.
Briannino přání.
Odsoudili ho ke smrti utopením.
Jistě se jí lépe spí s vědomím, že ho už nikdy nepotká.
Opravdu odcházíš?
Ano.
Kéž by to šlo jinak, ale nejde.
Brzy se to tu zhorší.
Přichází válka.
Nemusím být tebou…
ať už jsi cokoli, abych to věděl.
To ví přeci každý.
Přeju ti to…
pokud si to opravdu přeješ.
Ale neříkala sis, že zůstaneš-li…
můžeš něco změnit?
To, co přijde, je prostě příliš.
Teto…
říkalas, že jste si mysleli, že zastavíte Karla Stuarta.
Věděli jste, že dojde k masakru horalů.
No…
dokázali jsme zabránit smrti některých mužů u Cullodenu.
Ale nedokázali jsme zabránit sledu událostí a samotné bitvě.
Iane…
je to komplikované.
Ale existují věcí…
malé věci, které by se daly změnit?
Něco menšího, než je válka.
Řekněme…
něco mezi mužem…
a jeho ženou?
Chci projít kameny.
Promiň…
ale to nepůjde.
Proč ne?
Myslím, že se s tím musíš narodit.
Opál…
ti nepřipadal horký.
A to je jedno ze znamení.
- Neslyšel jsi hučení… - Vezměte mě.
Ty můžeš cestovat, teto.
Vezmi mě s sebou, pak se vrať sem.
Promiň.
Nejde to.
Má to něco společného s tvým odchodem od Mohawků?
- Chceš jít zpátky v čase, protože… - Říkáš, že to nejde.
Co na tom záleží?
Zdá se, že přišel čas, abych se vrátil do Anglie.
Do Helwateru.
Do Helwateru?
To jméno jsem dlouho neslyšel.
Mám špatné zprávy.
Zemřel lord Dunsany.
Musím se postarat o majetek, který je teď Williama.
A také o Lady Dunsanyovou.
Nemá nikoho jiného.
Vyřiďte jí za mě upřímnou soustrast.
Jistě.
Vyřídím jí to.
Přestože jsem nečekal, že se ocitnu tady,
je pro mě teď těžké odjet.
Mount Josiah pro mě byl…
jistý únik od okolního světa a jeho těžkostí.
Rád jsem obhospodařoval půdu.
Je fajn mít hlínu za nehty.
Jistě vám to bude chybět.
Jistě se mi bude stýskat po mnoha věcech.
William je však devátý hrabě Ellesmeru a až dosáhne plnoletosti,
bude se muset starat o celý majetek.
Musí se toho hodně naučit.
Je mojí povinností dobře ho připravit.
Myslíte si, že se nakonec vrátíte…
do Virginie?
Myslím, že ano.
William vás musí ještě někdy vidět.
Ale je jisté, že se nálada v amerických koloniích stále zhoršuje.
Snad se mýlím, ale…
asi přichází bouře.
Myslím, že máte pravdu.
Něco jsem vám přinesl.
Velmi pohledný chlapec.
Čím je starší, tím víc se podobá otci.
Poprosila jsem Briannu o portréty.
Všech, ale hlavně Jemmyho.
Na památku.
To je…
skvělý nápad, Sassenach.
Já si tě pamatoval 20 let, lásko.
Bez obrázků.
Ale rozhodně pomůžou.
Claire?
Máš slanou kůži.
Plakala jsi?
Ne.
Ale je strašně horko. Potím se.
Musím strašně páchnout.
Tak jo, podíváme se.
Cibule.
Česnek.
Něco štiplavého.
Ano, černý pepř.
Hřebíček.
Něco dřevitého.
Houby.
To není fér. Víš přesně, co jsme měli k večeři.
Ocet, kopr.
Zavařované okurky?
Skvěle, ty mám rád.
Tak teď já.
Střelný prach.
Seno.
A…
slabý závan…
hnoje.
Velmi mužné.
Tvůj speciální parfém.
Chtělas mě…
a já jsem usnul, aniž bych se tě dotkl. Promiň.
To nevadí.
Byl jsi unavený.
Pro tohle bych vstal z mrtvých.
Co to děláš?
Důvěřuj mi, mo graidh.
Copak děláš, Sassenach?
Zkoumám zvětšení nové čočky, kterou mi přivezl lord John.
Podívej se.
Vidím je.
Malé věcičky s ocásky, co plavou.
Nejsou úžasné?
Ano, úžasné.
Malí snaživci. Kroutí se a strkají.
A je jich hodně!
Čekal bych, že mikroby budou mít malé zuby.
Nenapadlo by mě, že budou mít tak krásné ocásky.
No, tyhle potvůrky nejsou mikrobi.
- Jsou to spermie. - Co to je?
Mužské pohlavní buňky.
To, co dělá miminka.
Myslíš sémě?
A čí je?
Samozřejmě tvoje. Čí by bylo?
Kdes to vzala?
Ráno jsem se s nimi probudila.
Mohou přežít až týden,
když jsou ve správném prostředí.
Hledal jsem tě.
Kdo to je?
Tvůj bratr.
Když jsem byl…
válečným zajatcem…
pracoval jsem jako podkoní…
v anglickém Helwateru.
No, tam se narodil.
Jmenuje se William.
A ano, tvá matka o tom ví.
A kdo je jeho matka?
Pokud ti nevadí mi to říct.
Vadí, ale…
stejně ti to řeknu.
Byla to…
dcera hraběte.
Geneva Dunsanyová.
Nemilovali jsme se.
Ale chtěla to.
Víc k tomu neřeknu.
- Je ti podobný. - Ano.
A taky tobě.
- Kde je teď? Můžu ho poznat? - Ne, je v Londýně.
Neví o mně a tak to zůstane.
Je to…
devátý hrabě…
Ellesmeru.
Kdyby se to zjistilo, měl by zničený život.
Osmý hrabě Ellesmeru, jeho údajný otec, zemřel…
když se narodil.
Stejně jako jeho matka.
Lord John si vzal její sestru a stali se jeho rodiči.
Takže to je ten syn, o kterém mi John říkal.
Ano.
Lord John je Williamův otec od jeho šesti let.
Nevím, co říct.
- Mám bratra? - Ano.
Chtěl jsem, abys věděla…
že máš větší rodinu, než myslíš.
Můžeš ho zkusit najít.
Tedy v knihách.
Je to hrabě… Nemělo by být těžké ho najít.
Zkusím to.
Kdy odcházíte?
Za týden.
Když mě tvá matka opustila s tebou v břichu, nemyslel jsem…
že tě někdy uvidím.
Ale věděl jsem o tobě.
Byl jsem manžel a otec.
A teď jsem dědeček.
A přestože vás možná už nikdy neuvidím…
můj život je díky vám naplněný.
Odcházíte?
Rogerovi nabídli učitelskou pozici.
Na severu v Bostonu.
V Bostonu? To je tak daleko.
Co bez tebe budou dělat rodiče?
Co bez tebe budu dělat já? Čekáme další dítě.
Jsi pro mě jako sestra.
Já vím.
Opustit vás bude to nejtěžší, co jsem udělala.
Ano.
Budete nám chybět.
Pojď ke mně.
- Nechci, abys odešla. - Já vím.
- Proč musíš jít? - Já vím.
Budeš mi chybět.
- Já vím, promiň. - Neodcházej.
Budete mi chybět.
- Sbohem. - Sbohem.
Asi bych se taky měla začít loučit, dokud jsou všichni tady.
Ty jejich buclaté obličeje mi budou chybět.
Nevím, jak to zvládnu.
Germain je poslední dobou úplný andílek.
Joanie taky.
Miláčkové.
- Lizzie… - Samozřejmě se těším.
I když bude v Bostonu chladněji, že?
Lizzie.
Nemůžeme tě vzít s námi.
- Pošlete pro mě za pár týdnů? - Ne.
Budeš muset zůstat tady, na Hřebeni.
Ale…
proč?
Byla jsem s vámi v těžkých chvílích, když vás napadlo to zvíře.
A taky v dobrých chvílích.
Během vašeho svatebního dne a…
když se narodil Jemmy.
Vy jste ta, kdo mě zachránil.
Mám být s vámi.
Navždy.
Lizzie, vždy jsi tu pro mě byla.
A jsem ti vděčná.
Ale potřebuju, aby tu někdo zůstal a dohlédl na moje rodiče.
Potřebují někoho, jako jsi ty, aby se o ně postaral.
Samozřejmě, pokud si to přejete.
Lizzie, no tak.
Neplač prosím.
Snažím se být statečná.
Vy jste statečná.
Jedna z nejstatečnějších lidí, co znám.
Nezapomenu na vás.
Já na tebe taky ne.
Frasere!
Pane Browne.
Bratr vám vzkazuje,
že se za týden shromáždí výbor.
Chce odpověď.
Přidáte se se svými muži?
Řekněte bratrovi…
že musím s úctou…
odmítnout jeho nabídku.
Poslední rok jsem sloužil Koruně.
Teď je čas na rodinu.
Přeji vám hodně štěstí.
Richard nebude nadšený, až mu to řeknu.
To mě mrzí.
Nedá se nic dělat.
Chtěl jsem…
Moje manželka…
Přivedl jsem ji za paní Fraserovou.
Potřebuje léčitelku.
Samozřejmě.
Je v ordinaci.
Prosím.
- Jak dlouho jste svoji? - Skoro rok.
Máte zlomené zápěstí.
Jak se to stalo?
Tato zranění se většinou přihodí při pádu.
Nebo zkroutí-li vám někdo zápěstí.
Prostě to spravte.
Jako jste léčila mě.
Marsali… můžeš přinést dlahu,
nějaké obvazy a balzámovou pryskyřici?
Obvážu vám zápěstí, aby se kost nehýbala.
Nesmíte zápěstí namáhat.
Lioneli…
poproste manžela o whisky.
Potřebuji připravit tonikum.
Na bolest.
Nevím, jak budu jednou rukou uklízet a sekat dříví.
Manžel očekává, že to bude hotové.
Možná by vám manžel mohl pomoct.
Zlobí se, když není hotovo?
Samozřejmě.
Kdo by se nezlobil?
Hněv vašeho muže jsem viděla.
Dokáže být děsivý.
Co odešla Alicia, není sám sebou.
Je smutný a pije.
Chce vychovat další dítě.
A vy?
Chcete děti, Rose?
Je to má povinnost, ne?
Je to dobrý muž.
Dobrý muž by vám neublížil.
Byla to má chyba, víte, protože jsem…
s ním nechtěla spát.
Je mi jedno, co mi udělá.
Ale kdyby byl zlý na dítko…
Pan doktor…
Rawlings psal, že nespíte-li s mužem dva týdny před měsíčky, neotěhotníte.
Psal to v novinách.
Matka mě naučila číst.
- Vše v pořádku? - V naprostém.
Paní Fraserová je skoro hotová.
Tak jo, pojď.
Jsem vám zavázán.
Tonikum nebude třeba.
Opatrujte se, Rose.
Chci se…
Chceme tě s Briannou o něco poprosit.
Jistě.
Cokoli potřebujete.
Půjdeš s námi?
Ke kamennému kruhu?
Někdo musí dovést povoz s koňmi zpět a nechceme…
se ptát Jamieho a Claire.
Proč ne?
Brianna se bojí, že pokud by tam byli, nedokáže od nich odejít.
Půjdu s vámi.
Děkuju.
Něco pro tebe mám.
Za všechno…
cos pro nás udělal.
Nemohu přijmout tvé pozemky.
Pak se o ně starej.
A nalož s nimi posvém.
Doufám, že najdeš štěstí.
Prý s Rogerem odcházíte do Bostonu.
Ano.
Zjistila jsem něco, kvůli čemu je odchod ještě těžší.
Mám bratra.
Takže vám to řekl.
Jsem rád.
Je vám velmi podobný.
Oba jste velmi podobní svému otci.
Vzhledem i povahou.
- William má také horkou hlavu? - Ano.
To má.
Také má vaši laskavost a odvahu.
Nikdy mu o vás nemůžu říct.
Kéž bych mohl.
Ale…
Já vím.
Otec mi to vysvětlil.
No…
život je dlouhý.
Možná jednou.
Možná.
Já také odjíždím. Za dva dny.
Se svým novým služebníkem.
- S kým? - S Ulyssesem.
Berete ho do Anglie?
Jako sluha může bezpečně cestovat.
Jakmile bude na palubě lodi…
bude volný.
To je skvělý nápad.
To váš otec.
Prý by se mi během plavby do Londýna hodil partner na hraní šachů.
Slyšela jsem, že jste skvělý šachista.
A také skvělý otec.
Můj bratr má štěstí, že vás má.
A já taky.
Vážně je…
nemožné nemít vás rád.
Nikdy jsem neměla prarodiče.
Já taky ne.
Vlastně ani rodiče.
Mami.
Tak…
před večeří
bychom mohli oslavit nové začátky. Připravila jsem…
sendviče s burákovým máslem.
Moc dobré, ale…
opravdu se to jí?
Daly by se s tím lepit boty.
Na domov.
Na rodinu.
Na zdraví.
Slàinte mhath.
Tušil jsem, že tu budeš.
Je to teprve 14 dní.
Ale jako by byli pryč věčnost.
Ano.
Pokud se Roger nemýlil,
měli by být zrovna u kamenného kruhu.
V téhle boudě jsme začali život na Hřebenu.
Teď jsme tu zase sami dva.
Nejsme sami, Sassenach.
Je tak talentovaná.
To ano.
Možná bude moct být v budoucnosti konečně inženýrkou.
Jsi připravená?
Jak jen to jde.
Každý pramen lana je slabý a křehký.
Ale spletené dohromady jsou silné.
Udrží nás.
Snad ano.
Iane…
díky za vše, cos pro nás udělal.
Postarej se o rodiče.
Mám tě ráda.
Taky tě mám rád.
Jeme, vezmi si to.
- Drž ho pevně, dobře? - Dobře.
- Drž ho pevně. - Budu.
Hodný chlapec.
- Probudil jsem se. - Jemmy.
Jdeme zpátky?
Jsi v pořádku?
Jako by mě někdo převrátil naruby.
- Mami, chci jít… - Zvládli jsme to.
Ano.
Co to sakra je?
Co myslíte?
Pomáhat s takovým úkolem je čest!
Ano.
Smějte se, ale je to umění.
Voltaire říkal, že dokonalost je nepřítelem dobrého.
Voltaire asi nikdy nekopal latrínu.
Oheň?
Palírna!
Co to bylo?
Palírna.
- Jdu s tebou. - Ne, máš pacienty.
Zvládneme to.
Důležité je dostat pažní kost…
do správného úhlu…
aby, až vyvineš tlak…
konec kosti zapadl…
zpět do ramenního kloubu.
Jasně. Takže opak toho, když porcuješ prase.
Ano, při porcování se rozkrajuje.
Tady dáváme věci dohromady.
Díky Bohu, mohlo to být horší.
Co se děje?
Co to má znamenat?
- Ne! - Zůstaň schovaný, ať se děje cokoli.
Pusťte mě. Nechte mě být!
Nechte ji být, hajzlové!
Vypadněte!
Pusťte mě!
Marsali!
Ne!
Jamie! Ne! Jamie!
Germaine…
je skoro soumrak.
Co děláš…
Co tady děláš o samotě?
Kde je máma?
Máma se nechce probrat, tati.
Kde je babi?
Zlý pán vzal babičku.
- Dýchá! - Claire!
Claire!